-Behøver du ryge, Jane? -Det er min bil. Klap i og kør!
Der er nogen derude.
Det er en af dem. Jeg er helt sikker!
-Er du uskadt? -Jeg har slået mit...
Rolig nu!
Undskyld.
Jeg tror, jeg har kendt ham.
Hvor er vi?
Jeg tror, jeg har brækket et ribben!
Bid smerten i dig. Vi må væk herfra.
Tud i hornet! Måske kan vi køre med ham.
David... åbn bagagerummet!
Skynd dig!
-Tag det halvautomatiske gevær. -Hvad skal det nytte, Jane?
Vi nægter at give op-
-over for en flok forkrøblede, stinkende...
...forrådnede, hjernedøde zombie-afvigere!
-Kom an, hønserøve! -Hvad skal vi gøre?
Vi stjæler deres lastbil. Tag nu geværet, tøsedreng!
Man skal sigte efter benene.
Man kan ikke dræbe dem, kun forsinke dem.
-Rejs jer op, bøsserøve! -Jeg er virkelig ked af det, Jane.
-Hold kæft og skyd! -Det er min skyld, det hele.
For helvede da også!
Jeg er ked af det, Jane.
Jeg skulle aldrig have åbnet munden.
Jeg husker den nat, helvede brød løs.
Den nat mødte jeg Jane.
Velkommen tilbage. Aftenens gæst Jane Cleaver-
-har skrevet en bog om venstrefløjens overtagelse af Cable News.
Og velkommen til David Murch, kampagne-konsulent.
Der er nu kun tre uger til præsidentvalget.
I denne uge anholdt politiet demonstranter i Boulder-
-for at gå med anti-krigs T-shirts.
David, demonstranterne påberåber sig talefrihed.
Undertrykker præsidenten sine politiske modstandere?
Præsidenten har ret til at spørge befolkningen.
Der er ingen skjult dagsorden. FBI beskytter præsidenten.
Jane er ved at eksplodere!
Protestanterne består af mænd med bryster og behårede kvinder.
De er grimme og dumme. De hader vores land.
De kan kun opnå omtale ved at skide på præsidenten.
Og du hjælper dem, Marty. Du giver dem eksponering.
Til lykke. Du har opnået dit mål.
Vi taler nu med Janet Hofstadter direkte fra Altonna.
Du var kendt som"Goldstar Mom".
-Din søn Gordon faldt i tjenesten. -Den 8.juli i år.
Du blev anholdt for at komme med tilråb til præsidenten.
Hvad sagde du til ham?
Jeg spurgte ham, hvorfor min søn skulle dø.
-"Hvorfor skulle min søn dø?" -Men jeg fik intet svar.
-Til sidst blev jeg ført bort. -Hvorfor sagde du det?
Fordi ingen andre sagde noget. De sagde, USA var truet.
Men man fandt ingen masseødelæggelsesvåben.
Præsidentens ja-sigere roste krigen i høje toner.
Jeg har da ret til at spørge, hvorfor min søn skulle dø.
David, en kommentar?
Mrs. Hofstadter, jeg beklager Deres tab.
Min storebror omkom i Vietnam.
Og tro mig. Mit største ønske ville være...
...at din søn kom tilbage.
Han ville kunne fortælle os...
...hvor vigtigt det er at kæmpe for...
...at beskytte amerikanerne. Han kan være stolt.
-De kender ikke min søn godt nok... -Tak, mrs. Hofstadter.
Vi er tilbage efter pausen.
Tak. Kom bare med dem.
-Indrøm, at det var planlagt. -Det var ikke planlagt.
Jeg har hørt en masse om dig. Washingtons klogeste mand!
Han har lige kvajet sig. Klappen gik ned for åben skærm.
-Det er aldrig sket før. -Du...græd nærmest.
Det var så...oprigtigt.
Du udstråler troværdighed.
Vi to siger det samme, men folk tror, jeg er en cirkusklovn.
-Går du ind for det, du siger? -Ja...sådan da.
-Det gælder jo om at vinde. -Der har vi dit problem.
Men du tror på, hvad du siger?
Den hjemvendte soldat: "Tak, fordi du fik mig dræbt".
Nej, det tror jeg ikke på.
Jeg kan lære dig et par tricks.
-Tjeneren sender dig blikke. -En gammel kending.
Publikum skal se, at du tænker.
Du får stillet et dumt spørgsmål, hvor du kender svaret på forhånd.
Men du tænker over det, du trækker tiden ud og siger:
"Tjah, Marty... det er et interessant spørgsmål".
Du lader, som om du tænker.
Godt. Stil mig et spørgsmål.
Jane, sig mig engang... hvilken farve trusser har du på?
Tjah...Marty.
Jeg har ingen trusser på!
Jeg er da sjov, ikke?
Byens mænd er skidebange for mig. Hvorfor mon?
-Måske kan de ikke lide dig. -Helt ærligt. Hvorfor?
-Måske skyldes det dit intellekt. -Det kan jeg jo ikke gøre noget ved.
Jeg kan godt lide dig.
Efter en time har du stadig ikke lavet vitser om mit navn.
"Flækkekniv, kussekløver".
Det ville være uforskammet. Jeg kender dig knap nok.
Det er der råd for...her og nu.
-Hvad har du i tankerne? -Tjah...Marty.
-Jeg er nødt til at tage telefonen. -Nej.
-Det er min Potus-tone. -Må jeg lytte med?
-David, ringer jeg ubelejligt? -Nej.
-Det er Kurt Rand, ikke præsidenten. -Det kommer ud på et.
Undskyld, Kurt. Jeg er samme med...nogen.
-Jane Cleaver? -Nej.
Hils hende fra mig.
Vi så dig i fjernsynet. Potus så dig også.
-Jeg ved ikke, hvad der gik galt. -Det rørte ham dybt.
Det er derfor, jeg ringer. Det med den hjemvendte soldat tog kegler.
-Han vil bruge det i sin valgtale. -Han skal være velkommen.
Det var ham, der fortalte dig det. Du gentog det bare i fjernsynet.
Naturligvis. Vi ved alle, hvor veltalende...
-Noget galt? -Nej, nej.
-Hils Jane fra mig. Farvel. -Farvel, Kurt.
Jeg skal få dig til at skrige af vellyst.
Magt er det største elskovsmiddel. Det sagde Henry Kissinger.
I Washington har magt i selv mindre målestok sine fordele.
...og derfor er Amerika nr. 1!
Kors, hvor er han god. Hvad er det, han har?
Det er en nådegave. Manden er ikke dum.
Han kan få dumme folk til at tro, de er lige så kloge som ham.
Nu kommer det vist!
...Det piner mig, når jeg ser tabstallene.
Hvis jeg kunne få opfyldt ét ønske, skulle det være-
-at få vore stolte soldater tilbage.
Hvis de kom tilbage, ved jeg, hvad de ville sige...
Men der tog han gruelig fejl.
Den første hændelse fandt sted 48 timer senere-
-da natflyet landede i Dover militærlufthavn-
-med flere kister fra krigen i Irak.
Modtaget.
-En civilperson tager billeder. -Er det journalisterne igen?
Det vides ikke. Få fat i kameraet.
En person går rundt inde i hangaren.
De er trængt ind i et militæranlæg, hr.!
Giv Dem selv til kende!
Det er forbudt at tage billeder herinde!
Militæret forbyder brug af kameraer...
Stands, eller jeg skyder!
Stands! Kom ikke nærmere!
Jeg henter en læge!
Rør jer ikke!
Stå rør, soldat!
Peggys datter inviterede os på den Sårede Stud.
-Deres buffet er pragtfuld... -Min mobil ringer, mor.
Murch her...hvad?
Idioten kaldte mig røvhul i fjernsynet. Jeg ringer tilbage.
...hans hofte kom sig aldrig efter den bilulykke. Sæt farten ned!
-Du kører alt for hurtigt. -Undskyld, mor.
Hvad gjorde han? Så fyr ham for helvede!
Jeg ringer tilbage.
Patty Ranahan fik besøg af sin søn i går.
Han stod uden for vinduet i måneskinnet.
Hun gik ud på verandaen. Han ville bare sige farvel.
Patty Ranahan? Faldt hendes søn ikke i krigen?
Jo. Jeg studsede også, da hun sagde det.
-Tager hun ikke længere medicin? -Det ved jeg ikke.
Måske misforstod jeg det.
-Han elskede chokolade. -Nu bliver egerne glade.
-Tag den bare. -Nej. Det er bare...
...en kvinde, jeg har mødt.
-Har jeg hørt om hende? -Det er Jane Cleaver.
Hende fra fjernsynet? Pas på, skat. Hun er en rigtig tøjte.
Mor, vent lige her.
Hov, du!
Hvad fanden laver du?
Mor, sæt dig ind i bilen og lås døren!
Hvad skete der? De lignede...
Jeg ved sgu ikke...! Jeg ved ikke, hvem de var.
Men vi er i sikkerhed nu.
Vi har fået et problem. Du tror, det er løgn.
Såh?
-Er de alle krigsveteraner? -Ja, men kun fra Irakkrigen.
Din historie om soldaten, der vender hjem...
Den er ikke så populær mere.
Jeg håber ikke, du lige har spist.
-Fy, for fanden! -Jeg advarede dig.
David, dette er konstabel Bobby Earl Beeler.
Sig hej til manden... Nå, nej. Du har jo ingen stemmebånd.
Men du kunne nu godt vinke.
Han døde på operationsbordet. Bagefter lavede han ballade.
Hvor mange af disse... tilfælde er der?
Ca. en snes...men aviserne tør ikke skrive om det.
De går rundt på gaderne! Det kan ikke dysses ned.
-Vi får brug for en gedigen løgn. -Hvad er det, der foregår?
-Hvordan kan død soldat...? -Aner det ikke.
De kan ikke slås ihjel. Vi har prøvet flere gange.
-Vil du prøve? -Nej, tak.
Skyder vi dem, kommer der flere.
Da vi amputerede hans ben, sparkede det lægen i røven.
Det må være noget overnaturligt.
Han kan mærke smerten, Kurt.
Han meldte sig frivilligt.
Det giver stof til eftertanke. En soldat, som ikke kan dræbes.
Hvis vi kunne sende de samme døde soldater ud på slagmarken-
-ville vores bøn blive hørt...
Hvorfor tror du, de kom tilbage? Hvad mon de vil opnå?
Næppe invalidepension.
Den følgende dag fik vi svar på spørgsmålet.
Og vi fandt ud af, hvordan vi kunne myrde dem.
Undskyld, hr...
Navn?
Robert? Robert Buntin?
Hvorfor er du kommet?
Vil du stemme?
Har du noget id?
Ved du, hvordan man betjener hulkortet?
Man stemmer derhenne.
Det er godt at se dig igen, Robert.
-Hvor er han? -I stemmeboksen.
Han er død...sådan rigtigt.
En mirakelmager! Det er intet mindre end et mirakel.
Gud rækker sin hånd ned til nationen, præsidenten-
-vore modige krigere og deres sørgende efterladte.
Han er opstandelsen og livet. Amen.
Foruden hændelserne i San Francisco meldes der nu om-
-genopstandne soldater i Boston, Detroit, Florida-
-og her i Washington D.C. Jane?
Jeg vil afholde mig fra at fornærme en taber religion.
Men islamistiske fascister må skælve. "Vores gud er større end jeres".
Mener du dermed, at Gud har godkendt krigen?
Ateisterne vil sikkert fortolke det anderledes.
Men præsidenten udtrykte ønske om-
-at de faldne soldater måtte vende hjem og fortælle om deres offer.
Og det er det, der sker nu. End ikke døden kan standse frihedskampen.
En typisk Murch-replik.
Marineinfanteristen Robert Buntin i San Francisco...
Han opsøgte et stemmested og stemte på præsidenten.
Er det lovligt, Jane?
Tjah, Marty... loven er forskellig fra stat til stat.
Der er to problemstillinger her.
1. Er soldaterne juridisk døde? Er ikke-død det samme som død?
2. Helten døde for sit land. Han, om nogen, har ret til at stemme.
Hatten af for hende. Hun er utrolig...troværdig.
-Giv hende et emne, og... -Skal vi ansætte hende?
Hun kan starte i senatet.
Hun debatterer, og han støber kuglerne.
-Lækre ben og kort nederdel. -Som om det siger dig noget.
Døde mennesker i Chicago har stemt fra tidernes morgen.
-Vi har vist skabt et monster. -Godt klaret.
Det her kan få uoverskuelige konsekvenser, Kurt.
Og det fik det.
De døde ville stemme... bare ikke på os.
Jeg så en af dem i dag. Det var et modbydeligt syn.
Jeg er vant til at se soldater med hud på.
Jeg tror, han genkendte mig.
Murch her.
Hvad?
-Jeg vil se programmet! -Ikke nu.Vi må tale sammen.
Har De nogensinde været i krig og se mænd blive dræbt?
-Nej. Jeg har ikke... -Men det har jeg...
Jeg har set kvinder og børn blive dræbt for en løgn.
Jeg har set mine venner dø for en løgn.
-Jeg døde for en løgns skyld. -Hvad er det, De vil?
Vi ønsker...at stemme.
Vi stemmer på den, som vil standse denne onde krig.
Dumme svin!
Helvedes porte har åbnet sig og sluppet de indre dæmoner løs.
De sataniske djævle er iblandt os. Verdens undergang er nær.
Vi må bede Gud om tilgivelse for vore synder og skørlevned-
-som har knægtet denne stolte nation...
Vi har optagelser fra Baltimore. Regeringen har erklæret-
-at alle zombie-soldater udgør en sundhedsfare.
Er der tale om en krænkelse af de døde krigsveteraners rettigheder?
Man har studeret disse væsener, og deres hjernefunktion-
-svarer til en venstreorienterets.
-Bør de så have stemmeret? -Loven siger:
Afdøde vælgere skal afvises ved stemmeurnerne.
-I sidste uge sagde du ellers... -Og dertil kommer...
Disse vendekåber har forrådt landet og deres soldaterkammerater.
Men de er hjernedøde og kommer måske ikke i helvede.
-Hvad er løsningen så? -De er monstre og forrædere!
Der er kun én løsning: Klyng dem op, spid dem!
Krigens ansigt var modbydeligt.
Vi forsøgte at skjule det, men så dukkede de op iblandt os.
Disse døde unge mænd, disse monstre, som forlangte-
-at vi erkendte vores fejl.
Du bør ikke gå rundt i regnen!
Nu kan du holde varmen lidt.
Vil du have noget at spise? Vi har også kaffe.
Vi ved godt, hvad I har...
Vi er nogle, som er taknemlige for jeres indsats.
Vi har også en søn. Jim. Han er også i Irak.
Vi klager ikke. Pligten frem for alt.
Men vi beder hver aften til, at han kommer hjem i live.
Det er Beulah... hans hund.
Bare rolig, min ven.
Hvad hedder du?
Michael? Michael. Det er et pænt navn.
Michael, jeg hedder Irene. Irene Baker.
Er du her fra egnen?
Hvorfor foretager de sig ikke noget?
Spiser en hjerne eller bider folk i halsen, så vi kan indfange dem.
De bliver ved med at komme, og nationalgarden er i udlandet!
Der er fem dage til valget, og vi rasler ned i meningsmålingerne.
Og hvorfor? Fordi zombierne går rundt og ser ynkelige ud.
-De gør et vist indtryk. -Vi skal bare ignorere dem.
Behandle dem, som vi plejer. "Velkommen hjem, modige sønner".
Så kan de jo stemme, hvis de har lyst.
-Er du zombiernes talsmand? -Hvorfor ikke? Hvor mange er de?
-Der er vel højst et par hundrede. -Mange døde er ikke registrerede.
200 stemmer kan ikke afgøre et præsidentvalg.
-Florida! -Jeg trækker mine ord i mig.
De gør indtryk på mange levende vælgere.
Hvordan kan det være, at ikke én død soldat stemmer på militæret?
Hvis de døde for en sag, de troede på, har de sjælefred.
-Så behøver de ikke vende hjem. -Hvor ved du det fra?
Det var mig, der startede balladen. "Mit største ønske er..."
Gid, du ikke havde sagt det.
Hvis det er sandt-
-støtter flertallet af soldaterne krigen. De er er jo ikke vendt hjem.
Og alle de soldater, som støtter præsidenten ved at forblive døde?
Så kom med et forslag!
Vi tre solgte en krig baseret på løgn og hårdt arbejde!
-Vi er de bedste i branchen! -Det her er ikke en leg!
Vi er årsagen til, at det er gået ad helvede til!
-Staklerne døde pga. os. -Spar mig før din taber-retorik!
-Hvad skal du ? -Drikke mig fuld og sove i 8 timer.
Så kan du lede efter en soldat, som er stolt over vores arbejde.
Du bringer mit pis i kog... men du er genial.
-Hvem af dem er han? -De skal nok finde ham.
Op med humøret, Flæbesen. Nu får du din vilje.
Det hele er Hofstadters skyld. Hun fik dig til at græde for åben skærm.
Dér er hendes søn: Korporal Gordon Hofstadter.
Kan du se symbolikken for dig?
Vil du gerne optræde I Marty Clark Show?
Kan du tale?
-Hvorfor gør du det så ikke? -Det gør ondt.
Vi har udfærdiget en erklæring.
Vi kan få nogen til at læse den op, så behøver du blot nikke.
Vil du læse den først?
Du støtter hverken krigen, eller præsidenten.
Det er vel også for meget forlangt.
Drog du i krig for at beskytte USA, din familie og dine kære?
Det er en ædel grund. Hvad er moderens nummer?
Tryk på 1.
Rand her. Lad mig tale med mrs. Hofstadter.
Din mor vil gerne tale med dig, Gordon.
-Gordon? Er det virkelig dig? -Ja, mor.
Jeg elsker dig, min skat. De siger, jeg skal gøre det kort.
Beder de dig skrive under på noget? Du må hellere gøre det.
Men du skal følge din samvit...
Du må hellere skrive under. Der er så meget,jeg vil sige.
Jeg er stolt af dig. Jeg elsker dig...
Gav din mor dig et godt råd?
Løslad mrs. Hofstadter!
Jeg er David Murch. Mr. Rand...
...er forhindret i at tage telefonen.
Jeg forstår det ikke. Hvorfor mig?
Hvorfor havnede jeg midt i denne misere?
Det var forfærdeligt med Kurt.
Nu overtager Kathy vel hans arbejde?
-Hvem skal så afløse hende? -Hvorfor spørger du?
Jeg vil være insider og magtfuld som dig.
Du har lært mig en masse.
Jane, du er fotogen. Du gør mere gavn foran kameraet.
-Jeg er ikke 35 år resten af livet. -Du er 41.
Lad mig være din protegé, David. Jeg vil oplæres af dig.
-Skal jeg kysse den døde soldat? -Nej.
Er der noget galt?
Jeg betragtede Kurt Rand som en storebror.
Jeg så ham dø i dag. Jeg så ham dø.
Jeg har aldrig set nogen...dø før.
Hvad er der med dig?
Svaret findes et sted. Det er lige for næsen af mig-
-men jeg kan ikke se det. Det er uhåndgribeligt.
Selvfølgelig meldte svaret sig hurtigt.
Når man internerer afdøde soldater-
-betvivler man så ikke deres patriotisme?
Overhovedet ikke. Vi sætter dem i karantæne.
Vi regner med at sende dem på gaden på mandag.
Så de kan stemme på tirsdag?
Regeringen bestrider ikke deres ret til at stemme.
Jeg synes ikke om din bemærkning. Min bror døde i Vietnam.
-Du benægter altså påstandene? -Hvilke påstande?
Det er over hele Internettet. På en hjemmeside står der:
"Et spørgsmål til regeringens talsmand David Murch".
"Hvorfor står hans afdøde bror ikke på mindemuren?"
-Det er jo absurd. -Hvordan, David?
Jeg har aldrig fundet hans navn. Der er opført 40.000 navne...
Det er for lavt, Marty. Det er foragteligt!
Hjemmesiden fortæller desuden, at korporal Philip Murch-
-blev hjemsendt til Silver Springs i marts, 1971.
Du er blandt venner, David. Hvad er din kommentar?
Meget vel.Vore tanker går til Kurt Rands efterladte.
Rand døde af et hjerteanfald i en alder af 52.
Vi mente, det var bedst for dig.
Da Phillip vendte hjem, var han...forandret.
Måske skyldtes det stofferne... han var i hvert fald ikke den samme.
Mor siger, du skal hjælpe med at bære købmandsvarerne ind.
Squirt, du forskrækkede mig.
Øjeblik.
Du giver en hånd med.
Du kunne ikke drømme om at gøre Philip fortræd.
Du forgudede ham jo, David. Du kunne ikke vide det.
-Ven eller fjende? -Squirt, læg skyderen fra dig.
-Ven eller fjende? -Jeg mener det. Læg den fra dig.
Du er død. Rejs dig op.
Mor, jeg ønsker, at Philip skal komme tilbage uskadt.
Det var kun en leg. Det vil jeg ønske hver eneste dag.
-Du er en god dreng, David. -Vi legede kun.Vi legede kun...
Vi håbede, du ville glemme det, hvis vi undlod at nævne det.
Og det skete også.
Tror du, Philip kommer tilbage? Det gjorde Pattys søn.
Jeg vil gerne se ham igen, før...
Det ved jeg nu ikke, mor...
Jeg havde glemt det. At man ikke leger med folks liv.
Nu havde jeg over tusind Philipper på samvittigheden.
Men jeg sørgede for, at de afgav deres stemme.
Jeg leverede mit livs salgstale til Potus-
-så de stemte på valgdagen.
Da de var blevet hørt, fik de omsider sjælefred.
I følge de sidste exit polls er præsidenten bagud-
-i disse to vigtige stater, som han skal vinde.Vi følger udviklingen...
Vi er gået 6 procentpoint ned i Ohio. Det er ikke helt så slemt i Florida.
-Vi satsede forkert, David. -Jeg gjorde det rigtige.
Du har bragt os i knibe. Nu er det hele op til mig.
-Er det virkelig nødvendigt? -Modstanderen må ikke stjæle valget.
Stjæle? De har vundet, Kathy.
Ikke endnu. Det er os, som optæller stemmerne.
Vi gør det for landets skyld. Er vælgerne uenige, er det bare surt.
Præsidenten har gjort et mirakuløst comeback!
89% af valgkredsene har stemt, og nu fører præsidenten i Ohio-
-og i Florida tegner det til at blive en gyser.
De tidlige meningsmålinger viste, at præsidenten ville tabe valget-
-hvilket ikke skete. Medierne har før taget fejl.
Resultatet forelå først kl. 04. Vores side havde vundet.
Seks uger i Bora Bora. Det er lige, hvad vi trænger til.
Det går ikke, David. Kathy vil have mig med på holdet.
Såh? Overtager du hendes job?
Nej, tumpe. Jeg overtager dit. Hun sagde, du bakker ud.
Men du kan jo være min mentor og åndelige vejleder.
Jane, du er så sød!
Kathy, hvad sker der?
Jeg tager helikopteren. Skynd dig ud af byen!
De er vendt tilbage!
De kommer fra Arlington Kirkegård. Fra 2.Verdenskrig, Korea,Vietnam.
Vi lovede at medregne deres stemmer, men vi løj.
Hvad kunne de gøre os? De gjorde det, soldater gør.
De tilkaldte forstærkning.
Kom an, bøsserøve!
Undskyld, Jane.
Jeg skulle aldrig have åbnet munden.
Shit!
-Det var dig, som kaldte os tilbage. -Ja.
Du sagde, vi ville få en stemme. Du har forrådt os.
Ja. Jeg er selv ude om det. Slå mig bare ihjel.
Hjælp os... Slut dig til os.
Vi har brug for mænd som dig.
Hej, Squirt.Ven eller fjende?
Philip?
Det er længe siden, hvad?
Du gjorde dit bedste, lillebror. Det vil være en ære at kæmpe med dig.
Regeringen fortsætter i eksil.
Men Washington DC er vores. Vi er kommet for at blive.
1 million soldater fra hele landet gav deres liv for fædrelandet.
Men I skal vide, at vores liv er kostbart.
Hvis I endnu engang sender vore brødre og søstre i døden-
-for en unødig, meningsløs løgn-
-vil I få krigens sande ansigt at se. Helvedes ansigt.
Danske tekster: Henrik H. Jensen